Resync: Xenzai[NEF] www. undertekster .no
Vinkel nummer fire er blitt kodet,
Dette er videoen MALP sendte tilbake fra P7J-989.
Atmosfære-, temperatur-, og radioaktivitetsnivåer er ideelle.
Teal'c, kjenner du denne strukturen?
- Den er ikke av Goa'uld-opprinnelse. - Den ser ganske avansert ut.
Det er muligvis en ny teknologikilde.
Det kan være en allianse mot Goa'uld.
- Ser ut til å være verdt et forsøk. - Ja, sir.
Det er nydelig.
Ja.
Men der det er en hage, er det også ormer.
Og blomster.
For mange blomster!
Jeg liker det de har gjort med dette stedet.
Jeg liker ikke det stedet har gjort med dem.
De er mennesker.
De puster.
Ok, aner noen
hva disse kamrene kan være?
Et slags medisinsk utstyr, kanskje.
En slags skinndød.
Dette er mer enn vi kan forstå.
Herregud!
Hva slags sted er dette?
Æh...
...jeg vet ikke.
Kan ikke sette fingeren på det.
Det ser ut som Jorden.
Jepp.
Teal'c,
hva i helvete skjedde med oss?
Vi drev og utforska PJ7-989.
Vi gikk inn i en stor kuppelbygning og ble angrepet av noen.
Kawalsky?
John?
Det er obersten. Du kan senke våpnene, kaptein.
Hvorfor virker du så redd, Jack?
Kanskje fordi jeg er det?
Dere skal egentlig være døde.
Det er virkelig fint, Jack.
Hør her, denne er helt fin.
De passer på Boris om dagen, og tar ham under bakken om natta.
Fuglen vår bekreftet det: Ingen snikskyttere, to vakter.
Fot i hose. Vi skal ikke dø her.
Det er faktisk her du skal dø.
Jeg tok dette oppdraget i 1982.
Øst-Tyskland.
Vi skulle hente en russisk agent fra det huset.
- Alt skar seg. - Klar til å dra
eller ikke, kaptein?
Nei. Nei.
Dette er ikke virkelig. Det kan det ikke være.
Å, det er virkelig.
Nølingen din setter oss i fare. La oss trekke oss ut.
Nei.
Fordi enten så drømmer jeg eller så ser jeg ting.
Var det virkelig nok for deg, Jack?
Hvordan forklarer du ham?
Ser han ut som en av oss?
Thomas
har vært på laget lenger enn deg.
Tenk. Vi avbryter ikke oppdraget nå.
Forstår du?
Hva i helvete er dette?
Hva i helvete foregår?
Jeg skjønner like lite.
Teal'c,,,
...tror du...
Er det mulig at de maskinene vi ble sugd inn i var en slags...
jeg vet ikke, tidsmaskin eller noe liknende?
Det er mulig.
Goa'ulden eksperimenterte med tidsmanipulasjon.
Kanskje en annen rase greide det.
Så dette kan være virkelig?
- Gikk ikke oppdraget i vasken? - Jo.
Kanskje du er blitt gitt muligheten til å forandre historien.
Ok.
La oss dra.
Jammen på tide.
Vent!
La oss ikke gjøre den samme feilen to ganger.
- Hva i helvete snakker du om? - Snikskytter på taket.
Bra jobbet, Jack.
La oss dra.
Gå sammen nå!
Kom igjen, John!
Mye hjelp i satellittrekognosering.
Jack.
Ta vare på Barbara for meg.
Retrett!
- Hvor er Kawalsky? - Han var rett bak oss.
Senk våpenet, kaptein.
Ok, hva har skjedd?
Jeg er ikke sikker.
Dette stedet ser kjent ut.
Vent et øyeblikk.
Vent et øyeblikk!
Dette er New York Museum of Art.
Jeg har vært her mange ganger.
Mange ganger.
Ok, vær forsiktig med den steinen.
Jada, doktor Jackson.
Nei.
Daniel?
Dra den denne veien.
Jeg beklager. Dette området er ikke åpent for besøkende.
Forsiktig.
- Jake, det svinger litt, - Bring denne inn litt til venstre,
Daniel, hva skjer?
Nei, dette kan ikke være sant.
Hvem er disse menneskene?
Det er foreldrene mine.
Flytt den bakover. Forsiktig.
Pass på til venstre.
Til venstre. Jake, ta den inn.
Bring den ned. La oss se foran.
Den svinger.
Det går bra. Vi greier det. Forsiktig!
Nei!
Litt rettere, Jake.
Ok, Jake...
Kom deg vekk, mamma! Kom deg vekk, pappa!
Dette er altfor virkelig. Hver eneste detalj.
Alle spillerne er her.
Hvorfor må jeg gjennom dette en gang til?
Om noen har sendt oss hit for å endre historien din...
Det er akkurat det!
Det er historie. Jeg kan ikke forandre den.
Å bli her uten å gjøre noe vil iallfall ikke forandre noe.
Jeg...
Å, herregud.
Oberst, vi bør sjekke de hekkene.
Negativt. Hold deg til planen, kaptein.
Gå sammen nå!
Jack, hva er det du gjør?
Det var ikke etter planen!
John!
Kom igjen, John!
Mye hjelp i satellittrekognosering.
Jack.
Ta vare på Barbara for meg.
Å, herregud.
Retrett!
Senk våpenet, kaptein.
Hva i helvete foregår her?
Hva er det med deg, Jack?
- Operasjon East Fly har startet! - Nei!
Hvem er du? Hvem er disse menneskene?
Det er ingen andre enn oss her! Vil du ha en seksjon åtte?
Dere må slutte å krangle
og fortsette med oppdraget.
La meg introdusere meg selv.
Jeg er vokteren.
Vokter over hva?
Vokter over alt du ser rundt deg. Alt som fins
og alt som kan finnes.
Hvorfor vil du at vi skal fortsette med dette oppdraget?
Fordi det er det du alltid har ønsket.
Nå tuller du.
Dette var det dummeste oppdraget jeg noensinne var involvert i.
Hvorfor skulle jeg ønske å se vennene mine bli drept en gang til?
Du har alltid ønsket å gjøre det om igjen, gjøre det annerledes.
Vi drar, med eller uten deg.
Ha det.
Ok. Som du vil.
Du må dra med dem.
Bare slik kan du forandre det du har ønsket å gjøre i mange år.
Jeg kan ikke forandre resultatet hvis du forandrer reglene.
Vil du ikke redde livet til dine venner og kamerater?
Hvis de var virkelige.
Men det er så mange fantastiske variasjoner du kan prøve.
Denne gangen kan du kanskje
prøve en annen vei.
Sitt ned, Teal'c.
Vi skal ikke spille dette spillet.
Ok. Som du vil.
Jeg håper vi gjør det riktige ved ikke å gjøre noe, O Neill.
Det håper jeg også.
Daniel, jeg beklager at du måtte oppleve det igjen.
Jeg har tenkt litt.
Vi ble dratt inn i de greiene, de maskinene, ikke sant?
Først trodde jeg at de var en slags tidsutvidelsesmaskiner.
Sam, vær så snill. Bare...
Bare fortell meg at dette ikke er sant.
Jeg tror ikke det. Det passer ikke med logiske teorier om tidsreiser.
Da skulle du sett deg selv som barn.
Eller blitt et barn igjen.
Daniel, jeg bare gjetter her,
men jeg tror vi er i en avansert gjenskapning
som ble pumpet inn i oss av de maskinene.
Ok, vær forsiktig med den steinen.
Jeg beklager.
Dette området er ikke åpent for besøkende.
Daniel, jeg tror ikke vi egentlig er her!
Jake, den svinger.
Unnskyld meg.
Hør på meg. Dere må komme ut derfra.
Danny, gå ut igjen.
Danny?
Nei. Hør her, dere må komme ut nå.
Jeg har skadet meg.
Jeg skadet meg ordentlig. Jeg tror jeg har brekt beinet.
Kom ut med en gang og hjelp meg!
Du kan ikke være ordentlig skadet. Du går jo. Vi kommer snart. Ok, kjære?
Ok. Jake...
Nei...
Nei!
Kom igjen! Hjelp meg her.
Hjelp meg med dette.
Doktor Jackson!
Kan du høre meg?
Han er kvalt. Her, hjelp meg med dette.
Løft den opp!
Den er altfor tung!
Daniel, si fra hvis jeg tar feil,
men da dette skjedde, hadde du neppe et slikt publikum.
Jeg tror vi må være i en slags
avansert simulasjon, som en slags kunstig virkelighet.
Det må være den eneste forklaringen.
Supert! Den tar mitt mest tragiske øyeblikk og spiller det om og om igjen.
Det er det sterkeste minnet du har.
Han kalte meg Danny, som om jeg var et lite barn.
Fordi det var så gammel du var da dette skjedde.
Du har tatt over rollen til Daniel Jackson
da han var et barn i denne simulasjonen.
Jeg pleide å spille dette om og om igjen i tankene mine
for å se om jeg kunne gjort noe annerledes.
Ok.
Kanskje det er poenget. Nå har du sjansen.
Er ikke det fantastisk?
Nå har du sjansen!
Unnskyld meg.
Sjansen?
Å gjenleve denne betydningsfulle begivenheten.
Du kan prøve de mange variasjonene du har gått og tenkt på.
Du kan se om du kunne gjort det annerledes.
Hvem er du?
Jeg er vokteren, selvfølgelig.
Vokteren over...
Alt som er, var og vil bli på dette stedet.
Hvor er vi egentlig?
Jeg tror dere kaller dette New York Museum of Art.
Nei, nei, nei. Hvor er vi i virkeligheten?
Virkelighet kommer an på øyet som ser.
Du har alltid ønsket å dra tilbake så du kunne gjøre ting annerledes.
Jeg har gitt deg den sjansen. Gå nå!
Gjør ting slik de skal være.
Og hvordan gjør jeg det?
Hvis jeg fortalte deg det ville det ikke være mye moro!
Moro?
Tror du dette er moro for meg?
Moro å se dette skje om og om igjen?
Det ville ikke være noe glede fra gevinsten om det ikke var noen
...risiko...
med på reisen.
Forsiktig med den steinen.
Denne veien.
Danny.
Hva er det du gjør?
Kom igjen.
Danny Jackson! Stopp det der med en gang!
Jake, hjelp meg da, vær så snill.
Nei, nei, nei.
- Bring den inn. - Litt rettere.
Forsiktig.
Litt rettere. Bring den inn.
Nei!
Herregud, nei!
Faen ta deg! Stopp dette spillet!
Du har ikke prøvd alle mulighetene ennå.
Mine muligheter er tydeligvis uendelige, og jeg har ingen løsninger. Så stopp nå!
Jeg vil ikke spille mer.
Men det skal du.
Det skal du.
Forsiktig med den steinen.
Daniel, vil du at jeg skal...
Nei.
Bare bring den ned. La oss se på fronten.
- Bring den inn. - Den svinger.
Det går bra. Vi greier oss fint. Forsiktig!
Du må prøve noe annet.
Nei.
Vil du la foreldrene dine dø en slik vond død?
Jeg vil ikke spille spillet ditt.
Dere er jammen en egenrådig rase.
Du!
Er dere ok?
Jeg er ikke helt sikker, for å være ærlig.
Hva slags sted er dette?
New York Museum of Art.
Vi tror det er en simulasjon.
Jeg tror vi er inne i en slags kunstig virkelighetsverden
skapt i tankene våre, eller i hvert fall i Daniels.
Dere er en veldig sta,
fantasiløs og ikke-konkurrerende rase.
Hvorfor nekter dere
å nyte mulighetene jeg har gitt dere?
Nyte?
Hva får deg til å tro at jeg nyter å se vennene mine bli drept?
Eller foreldrene dø?
Dere er begge gitt utfordringer som må takles og overvinnes.
Dere har det i dere. Hvorfor vil dere ikke delta?
Hvorfor kan du ikke bare la oss dra?
Dra hvor? Hvor vil dere dra?
Jeg kan ta dere med til hvor som helst dere husker.
Hvor som helst dere kan tenke dere.
Ok. Vi vil slippes fri!
Har vi rett?
Dette er en simulert verden?
Det er en verden som bare eksisterer i tankene deres.
Kanalisert, koordinert og administrert
av meg selv,
vokteren.
Men hvordan virker det?
Jeg båser i hvordan det virker. Jeg vil bare vekk herfra.
Jeg kan ikke gjøre det.
Utstyret dere er omgitt av, skal gi næring til og stimulere sansene deres.
Utstyret som er installert i hjernen deres,
retter erfaring og fantasi inn og ut av tankene deres.
Så vi er fanget?
Med hjernene våre tilkoblet som datamaskiner på et nettverk?
Ja!
Og tankene deres er veldig verdifulle for mine beboere,
fordi de beriker og øker verdien på våre egne.
Vent.
Hvor lenge har dine beboere vært her i denne kunstige verden?
Omtrent et tusen av deres år.
Vi kommer ikke til å være her de neste tusen årene!
Så før vi kom, hadde dere bare deres egne tanker,
deres egne erfaringer, som kunne tilby scenarier for deres kunstige liv?
Du begynner å forstå.
Så vi er liksom en ny programvare?
Tenk deg å være i et rom i 1000 år med bare fem filmer.
Hvor lenge kunne du se de filmene før de kjedet deg noe enormt?
Hva ville du gitt for bare fire til?
Så dere bruker våre tanker,
våre minner, fantasier, drømmer
som en slags programmering?
Jeg kan faktisk kun ta informasjon fra to av hjernene deres.
Hjernen til denne arten ser ut til å være beskyttet fra utmating.
- Det er din også, frue. - Er den?
På grunn av forandringen i hjernen din som Jolinar av Malk-shur la igjen.
Vær ikke redd, der er ingen blokkering mot tilførsel til hjernene deres.
Dere kan også ha glede av våre opplevelser.
Og disse to hjernene
gir mer enn nok av rike erfaringer og fantasi
til å tilby årevis med underholdning for mine beboere.
Vel, jeg beklager.
Med all respekt til dere godtfolk, gir jeg blaffen i...
...beboere!
Jeg vil bare vekk herfra.
Beklager, men jeg kan nok ikke etterkomme den forespørselen.
Jeg er sikker på at dere vil ha glede av opplevelsene dere vil få her.
Hvorfor er folkene dine her?
Hvorfor drar de ikke ut og opplever nye ting selv?
Oppleve nye ting?
Vi kan ikke forlate lokalene våre.
Verden utenfor er ubeboelig.
Den er blitt forgiftet og vanhelliget.
Du tar feil. Planeten deres er en fruktbar hageverden.
Det er du som tar feil,
min fremmede venn.
Vår planet ble ødelagt av en kjemisk katastrofe
1022 år siden.
Vi var ofre for vår egen teknologi
som utviklet seg raskere enn vi kunne kontrollere.
De få av oss som var igjen, plasserte kroppene våre i en skinndød tilstand.
Gode nyheter. Planeten deres ser ut til å ha fornyet seg.
Dette er ikke sant! Jeg overvåker tilstanden til enhver tid.
Dine overvåkingssystemer tar feil.
Det er helt nydelig der ute.
Men det
visste du allerede, ikke sant?
Spørsmålet er
hvorfor du ikke vil at de skal vite det?
Beboerne må ikke forlate dette miljøet!
Verden utenfor er ubeboelig!
- Hvem gjorde deg til vokter her? - Jeg forstår ikke.
Hvorfor er du den som sjefer rundt her?
Miljøet er min skapelse.
Jeg er dets skaper, dets vokter.
Så hvis beboerne reiste,
ville du miste kontrollen.
Denne mannen lyver, folk.
Han har stengt dere inne i deres egen...
Det er vel og bra.
Det er greit. Send dem til et sted der de ikke kan høre sannheten.
Jeg vil ikke la deg forgifte tankene deres.
Hvis du holder oss her,
kan du ikke forhindre at vi snakker med dem.
Særlig hvis vi skal være deres nye programvare.
Ok. Dere er ikke ønsket her lenger likevel.
Vi er ute.
Vent, var ikke det litt for enkelt?
Jo, det var det. La oss reise hjem.
Alle har små stikkhull
i tinningen, på ryggraden
og på mange områder på magen.
Og hva betyr det?
Den maskinen du beskrev holdt deg i live.
Den gav deg oksygen, næring,
og kontrollerte tilsynelatende nervesystemet ditt.
Men er det noen permanent skade?
Nei. Ikke det jeg kan se. Pupillene er helt ok.
Refleksene er som de skal være. Alt ser ut til å være helt greit.
Vi bør dra tilbake og frigjøre de menneskene.
Det er ikke vår sak.
Jeg er enig.
Hvordan kan vi dømme hvordan noen på en annen planet lever?
De menneskene blir holdt i de maskinene på falske premisser.
Vokteren lyver til dem om utsiden.
Ok, jeg kan legge til noe her.
Alt tyder på at maskinene holder disse menneskene i live klinisk sett.
Å fjerne dem er som å fjerne livredningsutstyret til en pasient.
Jeg tror vi trenger mer informasjon
for å kunne ta en slik bestemmelse.
Den eneste måten å få tak i informasjon
er å dra tilbake til den kunstige verden P7J-989.
Da er det nettopp det jeg vil at dere skal gjøre.
Øh...
...general...
...uten å ville...
,,, denne gangen, høres ut som en idiot,
har det revna helt for deg?
Jeg behøver ikke fortelle dere
hvor verdifull denne planeten kan være for oss.
Deres teknologi er mye mer avansert enn vår.
En type teknologi som rettferdiggjør
hele dette programmet.
- Å dra tilbake kan bli veldig farlig. - Jeg forstår ikke hvordan.
Det er et kunstig miljø. Kan du egentlig dø der?
Det vet vi ikke.
Jeg er litt mer bekymret for å bli fanget der, sir.
Du kom deg ut sist.
Der er ingen garanti for at vi greier å komme oss ut igjen.
Ok. Hør her.
Hvis dere ikke er ute innen en uke,
sender jeg SG-2 for å hente dere ut.
Hva er så fælt med å være der inne?
Det høres ut som om dere kan oppleve alle slags fasinerende ting.
- Som å se gamle venner... - Foreldre?
Og familie bli drept om og om igjen?
Eller å møte major Kawalsky frisk og i live.
Hvem vet, oberst? Kanskje du møter sønnen din.
Doktor Jackson, du kan kanskje besøke de gamle verdener du alltid
har undret på. Reise hvor som helst minnene eller fantasien deres tar dere.
Det er nok.
La oss ta en liten titt her, skal vi?
Hva er det du gjør, oberst?
- Jeg ser etter kanten på masken. - Hva?
Du er ikke general Hammond.
Sitt ned, oberst!
Å, nei, det skal jeg ikke. Leken er over.
- Vi vet hvem du er. - Hva?
- Vi er fremdeles på P7J-989. - Det kan du vedde på.
Dette er bare et nytt spill
av våre gode venn, vokteren.
Du har gått for langt denne gangen, oberst!
Kanskje du har en nervøs reaksjon. Vi får ta noen prøver.
Nei, få oss ut av disse helvetes maskinene heller!
- Eller hva? - Oberst, nå tester du tålmodigheten min.
Jeg vil gi dere en siste sjanse
til å følge ordre og slutte dere til beboerne i den kunstige verdenen.
Beboere? Det var det vokteren kalte dem.
Drar du tilbake eller ikke, oberst?
Jeg er allerede der!
Arrester SG-1!
Sett dem i isolasjon der de ikke kan snake med noen!
O'Neill,
du er overbevist om at vi ikke er på Jorden.
Fordi vi ikke er der!
Hørtes det ut som den virkelige general Hammond?
Slik jeg forsto det, kan vi bare oppleve tidligere erfaringer.
Vokteren sa at vi kan oppleve alt vi kan huske og forestille oss.
Vi er fremdeles på P7J-989.
Det er et falskt miljø.
Er det virkelig så fælt?
Jeg mener, har dere ikke savnet meg i det hele tatt?
Hvorfor gjør dere slik motstand?
Tenk på all moroa vi kan ha sammen.
Doktor Jackson, du må innrømme
at jeg pleide å få deg til å le.
Oberst, hvem andre kan du spille gate-hockey med?
Hvem kan vinne over deg slik jeg kan?
Kaptein Carter...
tenk hvordan det ville være å aldri bli gammel.
For du blir aldri gammel her.
Hvem er du?
Hvem jeg er?
Oberst, husker du ikke hvem jeg er?
Jeg er såret.
- Jeg er virkelig såret. - Nei, nei.
Jeg vet hvem du later som du er.
Men hvem er du virkelig?
Er du vokteren?
Nei, det er ikke meg.
Hvem da?
En slags projisering?
For du er ikke virkelig.
Og hvis du ikke er virkelig, har du ikke noe imot dette.
Hallo.
Vi har lett etter dere.
Vær så snill, fortell oss det du begynte å fortelle før.
Om hvordan det er utenfor.
Det er faktisk ganske fint utenfor.
- Er giften borte? - Er ikke alt dødt?
Nei. Faktisk det motsatte. Alt blomstrer.
Hvordan kan det være?
Vokteren sier at det er farlig.
Vel, vokteren lyger.
Hvordan kan vi stole på andre skapninger enn vokteren
som har passet på oss så lenge?
Hør her.
Bli med oss. Vi kan vise dere.
Unnskyld meg.
Hvor skal vi?
Tilbake gjennom porten for å vise dem hvordan planeten deres ser ut.
I våre minner.
Før den kunstige virkeligheten.
La meg være.
Uautorisert Stargate-aktivering.
Porten lukkes.
SG-1, nå tester dere tålmodigheten min!
Daniel, følg meg!
Tror du virkelig vi er ute denne gangen?
Hei!
Vær så snill, ikke skad meg.
Jeg ville ikke skade dere.
Forstå at mitt folks eksistens
har stagnert.
Jeg ville bare godt for dem.
Hvor lenge har du kommet ut for å stelle denne hagen?
Er den ikke nydelig?
Hvor lenge?
Å, mange, mange år.
Så hvorfor lyver du til folket ditt?
Hvorfor lar du dem ikke få komme ut hit?
Fordi det var vi som ødela planeten.
Hvis jeg slapp dem ut, ville de bare ødelegge den igjen.
Du tuller?
Kanskje de ikke vil gjøre samme feil igjen.
Du liker å gi folk en sjanse til!
Ingen nekter dem å reise.
Porter, silke som dere har brukt, finnes overalt der inne.
Vi kunne reist når som helst? Vi kunne bare gått gjennom en dør?
Alle kan dra når de vil. Portene er alltid åpne.
Men folk må jo vite om dem for å kunne bruke dem.
Og det har dere nå vist dem.
Og de må få vite at det er et sted de kan reise til.
Og dere har fortalt dem det.
Dere har ødelagt alt. Forgiftet tankene deres.
Skaden er gjort.
Igjen, takk skal du ha. Du har gitt oss
en helt ny verden av skjønnhet og fremtidige erfaringer.
Dere har fremdeles en del arbeid å gjøre.
Men vi skal sende forsyninger.
De ødelegger alt!
De plukker faktisk blomster!
Dette er virkelig, ikke sant?
Lkke begynn med det!
Dere ødelegger hagen!
Jeg sa at de ville ødelegge alt.
Først hagen
og så hele planeten!
Dette er virkeligheten.
Dere ødelegger hagen!
Mange takk, frue.
Resync: Xenzai[NEF]